For best IPTV provider, please visit: www.IPTV.CAT For best IPTV provider, please visit: www.IPTV.CAT
Si la dona s'adonés de l'acte transcendent que és ser mare,
el portaria a terme amb els ulls posats en les estrelles.
BASADA EN FETS REALS
Ella estava destinada a ser algú important.
Havia de ser la primera de totes nosaltres.
Va venir al món per canviar-lo, però no va tenir temps.
Van ser tres trets.
Un a la cara, un al pit
i l'últim al sexe.
LA VERGE ROJA
Però la història de la Hildegart comença molt abans.
Quan jo encara era jove
i vaig llegir els primers tractats d'eugenèsia.
Em dic Aurora Rodríguez Carballeira. Soc la mare de la Hildegart.
Pel meu intel·lecte i la fortuna paterna vaig tenir
una educació il·limitada.
AIXÍ PARLÀ ZARATUSTRA
GALÍCIA, 1914
Així vaig conèixer les idees sobre el perfeccionament genètic
i la lluita pels drets de la dona.
I vaig entendre que nosaltres érem
les que havíem de dissenyar la humanitat del futur.
Però les idees no tenen poder si no es porten a la pràctica.
Per això vaig decidir engendrar una criatura
que fos únicament i exclusivament meva.
Vaig buscar com a col·laborador fisiològic
un home que no me la pogués reclamar mai.
Del meu ventre en va néixer una nena.
Una nena eugènica, la primera dona lliure.
Vull fer constar que la Hildegart no va néixer per casualitat
ni pel simple desig animal d'uns pares en concebre-la,
sinó per un pla traçat a la perfecció.
Havia de ser un ésser pur que lluités per una societat digna.
Havia de ser la dona del futur.
Amb vuit mesos ja parlava.
Quan va fer dos anys, ja llegia.
Als tres, sabia escriure.
Als quatre, era mecanògrafa.
Les set. Aixeca't.
Se la va criar segons uns paràmetres eugènics estrictes.
Es llevava a la mateixa hora.
Aixeca't.
La seva vida estava organitzada segons un pla.
La seva alimentació i higiene seguien regles estrictes.
Esmorzava fruita i llet.
Sopava lleuger.
Per millorar la competitivitat i la resistència,
feia esport.
Als vuit anys parlava sis idiomes.
Dominava el francès, l'anglès i el llatí.
I traduïa l'alemany, el portuguès i l'italià.
Què és l'eugenèsia?
L'eugenèsia és l'aplicació de les lleis biològiques de l'herència,
aprofitar la genètica
pel perfeccionament de l'espècie humana i la societat.
Als 14 va començar estudis de lleis, medicina i filosofia.
Als 17 es va convertir en l'advocada més jove d'Espanya.
Hegel considerava que per molt que la capacitat de llibertat
sigui una característica potencial de cada membre de l'espècie humana,
l'estat de ser lliure és una fita d'una altra mena.
Les set. Aixeca't.
Com diferenciem…
el mascle de la femella?
No pressionis massa la ploma, perquè mira.
Estudiava cinc hores al matí,
llegia tres hores a la tarda
i debatíem sobre art abans del bany.
Para. S'ha acabat.
Quin és el centre del pensament nietzscheà?
No se'n va. Que Déu ha mort.
I que nosaltres som les artífexs últimes de la societat.
Concentrada.
Així,
- Nietzsche era preexistencialista? - No.
Nietzsche deia que has de tenir un caos dins teu
per donar a llum un estel fugaç.
Em va casar la mare, em va casar la mare,
petita i bonica.
Torna-hi.
I seu a la taula.
Jo la vaig criar i la vaig formar.
Sabia perfectament on havia d'arribar.
Un, dos, tres, quatre.
Mare, on és el meu pare?
Tu no en tens, de pare.
Per això som lliures.
No patiu, nenes, no patiu.
Que l'home és un farsant.
Un peu a la terra, un altre al mar.
No serà mai constant.
Per què cal patir?
Deixeu-los estar.
I gaudiu de la vida.
Convertiu els vostres sospirs
en cants d'alegria.
Disculpin.
Disculpin, el Sr. Guzmán no les pot atendre.
- Hem esperat molt. - Ha caigut la monarquia.
- No és un dia fàcil, senyora… - Rodríguez.
Ella és la meva filla Hildegart.
Li puc donar hora per d'aquí dues setmanes.
Vinguin llavors.
La sortida és per allà, gràcies.
Senyora.
Senyora!
No pot pujar sense permís.
Senyora, que em sent?
Aquí no hi pot entrar.
Senyora!
No les deixis passar, sisplau.
Senyora! Obri ara mateix.
HA CAIGUT LA MONARQUIA
Per què no vol el text de la meva filla?
És molt millor que el que sol publicar.
Qui és?
Soc l'Aurora Rodríguez, mare de la Hildegart,
l'autora d'El problema sexual tractat per una dona espanyola.
S'acaba de proclamar la República.
Tinc altres prioritats.
La nostra carta és anterior a l'abdicació.
- Dolores! - Senyora!
No li demano que ho publiqui ara.
Els temps són cosa seva,
però quan cau un règim, cal construir-ne un de nou.
El publicaria amb molt de gust,
però no puc si porta la firma de la seva filla.
Per què?
Acostumo a fer firmar als autors legítims.
Què li fa pensar que no és seu?
Quants anys tens, filla?
Setze.
Cap dona de setze anys pot escriure això.
La Hildegart pot i en té setze.
Sé que ho ha escrit vostè, Sra. Rodríguez.
Podria firmar l'article i tancar l'assumpte.
No m'agrada que em prenguin el pèl.
Dolores, sisplau!
Guzmán, han tancat per dins!
Pregunti-li el que vulgui. Sobre el text o sobre el tema.
Vol que parli sobre sexualitat amb la seva filla?
Pregunti-li el que vulgui saber
per confirmar que és l'autora del text que no vol publicar.
Molt bé.
Què és la reforma sexual, senyoreta?
En un àmbit abstracte, és una proposta de modernització
de la vida sexual i amorosa dels humans.
Si em pregunta per la lliga
encapçalada pel Sr. Havelock Ellis,
li puc citar alguns punts del seu programa.
Endavant.
Igualtat de drets entre homes i dones,
alliberament de les relacions maritals de l'Església,
procreació responsable,
accés conscient a l'anticoncepció pel proletariat,
protecció de les mares solteres,
comprensió de les variants intersexuals.
Vol que continuï?
S'ho pot haver après de memòria.
En dubtaria, si fos un home?
O estaria encantat
de publicar i descobrir el noi prodigi de la seva època?
El prodigi és exclusiu del gènere masculí?
La reforma sexual de què parlo a l'article
aborda aquest i altres temes.
Disculpi'm l'atreviment, senyoreta,
però què n'ha de saber, de sexualitat femenina,
si és una nena?
Gosaria dir que més que vostè, Sr. Guzmán.
Tot i la falta d'experiència.
- Visca la llibertat! - Visca!
- Visca la República! - Visca!
Visca la República Espanyola!
Visca Espanya!
Fora la monarquia!
- Visca la República Espanyola! - Visca la República!
- Fill de puta! - Hildegart, no et separis.
Visca el rei!
Hildegart!
Obrers al poder! Obrers al poder!
Mira la foto!
Espanya ja no és catòlica!
Per què no has deixat que contestés allò del noi prodigi?
Hildegart! Hildegart!
Estem per sobre de les provocacions, tingue-ho present.
Amb en Guzmán t'has deixat portar i no ens ho podem permetre.
- Visca la República! - Visca la República!
Visca!
Llibertat! Llibertat!
Visca la República!
El poble unit no serà vençut!
Quin problema hi ha?
Tu d'on surts, poca-solta?
La paràbola
entre l'emancipació sexual de la dona i l'amor és precària.
El lector necessita paràboles simples per entendre conceptes complexos.
La senzillesa pot ser una virtut. La precarietat intel·lectual és un error.
D'acord.
Maduixes!
Senyora, que et tacaràs.
En vols, mare?
No em diguis senyora.
Ara ets famosa, és com t'he de dir.
Al forn diuen que ets molt important.
T'han dit això?
De llegir, el que se'n diu llegir, res.
Però tothom vol saber
com és la nena que escriu sobre sexe.
Ves-hi.
Posa't a treballar.
Senyora!
Alfa.
Alfa, vine.
T'he vist.
Covards, analfabets.
Una dona culta té més poder que una bruixa.
BUSQUEU-VOS UN HOME BRUIXES
Això no m'agrada gens ni mica.
No hi vull insistir, però ja sap que si vol
puc aconseguir alguna cosa per defensar-se.
Alguna cosa com ara què?
Una arma?
Ja saps què en penso, de les armes.
No ens intimidaran amb pintura.
Vinga.
Mira.
És agressivitat i estratègia.
No tenen vergonya.
Mira com venen.
- De negre. - Sí, sí.
T'estàs perdent el partit.
Per què no ens podem vestir com tothom?
Una dona és lliure sempre que s'alliberi
de tota opinió i judici externs.
Però jo vull anar guapa.
I que l'aspecte t'anul·li l'intel·lecte?
Acceptaries que només veiessin això de tu?
No.
Gràcies.
Disculpi'm.
Gràcies.
Disculpi'm.
El coneixes?
Disculpi'm, em permet?
Bon dia.
Hildegart Rodríguez, oi?
És un honor.
I vostè deu ser la mare, la Sra. Rodríguez Carballeira.
Un plaer coneixe-la, senyora. Abel Velilla.
Abel Velilla, encantat.
He contactat amb el diari, però en Guzmán no m'ha donat l'adreça.
Té ordre de no fer-ho.
Ho entenc.
T'he reconegut per la foto dels articles.
Vinc en representació de les Joventuts Socialistes.
Volíem convidar-te a algunes reunions del partit.
Hem llegit els teus articles
i estem convençuts que podem treballar junts.
Gràcies per l'oferta.
- Sr... - Velilla.
Velilla.
Però la Hildegart és una acadèmica.
I vostè, un polític.
Li demano que vingui a una reunió.
Només una.
Set, joc i partit per Lilí Álvarez.
Anem?
Pensa-t'ho.
Se m'acaba la tinta.
Mare, em pots portar una cinta nova?
Mare.
PEPE I AURORA 1908
Què hi fas, aquí?
Si la teva mare t'enxampa remenant-li les coses, et mata.
Primer a tu i després a mi.
Qui és?
En Pepe, i no n'has de fer res. Tira cap a la cuina.
Ens ficaràs en un embolic a totes dues.
Això són els llavis menors.
I aquí dalt hi ha el clítoris.
Crec que hauríem d'acceptar l'oferta de l'Abel Velilla.
És l'element clau per l'excitació sexual femenina.
El veus?
No necessitem a ningú.
No és una oferta.
Si fos una oferta, les dues parts hi sortirien guanyant.
Es volen aprofitar de nosaltres.
La llibertat d'estimar ofereix…
Aurora.
Quant val l'arma?
Quinze rals.
Però la puc aconseguir més barata.
Ni una paraula a la Hildegart.
No cal que la netegis.
LES BRUIXES ACABEN A LA FOGUERA
Com ho saps?
Que volen aprofitar-se de nosaltres.
Com ho saps?
Perquè és el que la política fa amb el pensament.
Però les idees no serveixen de res si no es traslladen a la vida real.
I això és el que volem.
Canviar les coses.
Això no és el que volem.
És el que farem.
Però ells encara no ho saben.
Són homes. I polítics.
Raó de més per anar a la reunió.
Hem de ser nosaltres, les que defensem les nostres idees.
Sense intermediaris.
- Hola! - La Macarena.
Ja soc aquí.
Li diré que prepari el sopar.
Mare.
Acaba de caure la monarquia.
És ara o mai.
Cada cosa al seu temps.
La tens?
És aquí.
Ha sigut l'Antonio?
No me la volia donar, però l'he agafat igualment.
Els hi fa més falta a vostès.
Et pots quedar a dormir.
Em sap greu, Macarena. No et volia portar problemes.
Vostè no ho entén, Aurora.
L'Antonio és bo, però l'anarquisme li ha pujat al cap.
- El problema no són les idees, són ells. - Per això ens hi hem d'involucrar.
- Ho fem amb els escrits. - Moltes dones no saben llegir.
Ves a buscar l'alcohol.
Ves-hi.
Esclar que sí, com ha dit el company.
Esclar que aquestes eleccions són una oportunitat per regenerar Espanya.
Per tornar-la a les classes obreres.
Als que llauren la terra, als que omplen les fàbriques.
El Partit Socialista està obligat a guanyar les eleccions, company.
I està obligat a liderar un canvi.
Un canvi cap a una societat basada en els principis de la revolució.
El company Ocaña ens deia: "Hem de defensar la pàtria."
I jo li dic: "Per defensar-la, hem de tenir un proletariat sa."
Perquè el patriotisme real
comença per crear una indústria i una economia nacionals…
Bona tarda. Benvingudes.
Que bé que hagis vingut!
Pot parlar tan bon punt acabi el company Miguel.
No ha vingut a parlar, sinó a escoltar.
- Visca el Partit Socialista! - Visca!
- Visca la República! - Visca!
M'agradaria molt parlar.
No saben que no som com ells.
Hem demostrat que si tiren endavant els seus propòsits,
es trobaran amb un setge,
- el que ofereix… - Miguel!
Sí… Senyors, companys,
tenim una convidada molt especial.
Companya Hildegart, ens agradaria escoltar-te.
És un honor tenir-te aquí.
Sigues impecable amb les paraules.
Em permet?
Gràcies.
Senyors, la jove prodigi Hildegart Rodríguez.
Bona tarda.
Gràcies pel torn de paraula.
L'Abel Velilla ens va convidar
a participar en aquesta reunió.
Després de debatre-ho, vam decidir assistir-hi.
Podia ser una oportunitat
per aportar la nostra visió als debats d'un partit
que, tot i presumir de buscar la igualtat entre tots els individus,
ha ignorat sistemàticament i sense cap rubor
la meitat de la població d'aquest país:
les dones.
- Visca el Partit Socialista! - Visca!
Sabem que la lluita de classes és el motor principal.
Per això avui parlaré d'un tema
que heu decidit passar per alt.
ASSALTEN I VIOLEN UNA ALTRA DONA A CHAMBERÍ
Això és una notícia del diari d'avui.
Ja són vuit víctimes aquest mes.
Entren a robar a casa seva i, de passada, les violen.
Violen milers de dones.
Milers de dones moren durant el part.
Milers de dones són apallissades cada dia.
Totes vivim en estat d'alerta.
Tot i així, llegeixo les actes de les vostres últimes reunions
i no hi ha ni rastre del que ha passat.
Ni una sola reflexió.
Per què?
És perquè som invisibles?
O perquè no us importem?
Mireu aquesta sala.
Mireu-la.
Hi ha més de 70 homes i només dues dones.
Però és un gran plaer que jo sigui aquí avui.
Per què?
Per què soc l'única dona que es mereix el vostre respecte?
¿Algú s'ha preguntat per què la dona espanyola
porta a sobre 20 segles de retard?
Si les dones espanyoles tinguessin prou independència de visió
davant del panorama universal,
sentirien una vergonya recòndita
que no es mereixen.
Si voleu una Espanya més lliure i més justa,
comenceu per fer que aquest espai sigui més lliure i més just.
La revolució es fa quan el poble és lliure i està preparat,
no quan la gana, el dolor i la ira
l'han portat a un estat d'irresponsabilitat.
Bé?
No t'enredis amb successos del diari.
Hildegart!
Vindràs a la pròxima assemblea?
No hi ha prou dones.
- I si faig que en vinguin més? - Gràcies.
Però encara queda molta feina per fer.
- Bona tarda. - Bona tarda.
Anem?
Gràcies per venir.
Insisteixo: no t'enredis.
Ves directa a la desigualtat.
"Hi ha poques dones capaces de concebre la llibertat mútua
i sense límits pels dos sexes…"
Ho has de fer ara?
Vols sopar o no?
No et distreguis. Què més diu?
"Però encara són menys els homes capaços d'acceptar-la,
ja siguin reaccionaris o avançats."
Macarena.
Qui és en Pepe?
Per què la mare té una foto seva amagada?
Sisplau.
Que s'ha adormit.
En Pepe és l'únic home que ha estimat de veritat.
I on és?
És el fill de sa germana,
però el va criar la teva mare.
I ella, com que és ta mare, va fer del nen un prodigi al piano.
Amb només quatre anys el tocava a la cort.
Però la tia, que és molt llarga,
va veure que en podia treure diners
i se'l va emportar.
I ta mare no el va tornar a veure mai més.
Au, llegeix-me una cosa més fàcil.
Més fàcil?
No t'interessa la llibertat de les dones?
La llibertat m'interessa tota, però això em fa sentir ximple.
Mira.
ETERNAMENT JUNTS
Una novel·leta romàntica.
Me l'ha donat una noia de la fàbrica.
Jo ho intento, però em costa molt. Llegeix-m'ho tu, va.
"Ell la va mirar fixament i li va xiuxiuejar:
'En la meva solitud sento gana i set.
La gana de tenir-te al meu costat…'"
Ei, si t'has de riure de mi, no, eh?
Això que una mica d'amor potser t'agradaria, oi?
Porta.
"...dels teus petons, de les teves mirades…"
No sé si és la mena de llibre que alliberarà les dones.
A mi m'encanta.
Què et passa?
Vaja.
- Estàs? - Sí, gairebé.
- Et pots afanyar més? - Faig el que puc.
Si ho descobreix, no m'hi deixarà anar.
- Afanya't. - Acabo les últimes notes.
No trigo gens.
Macarena!
Per què vols anar a la reunió amb la regla?
Les dones del camp ho fan.
Les dones del camp sagnen al camp, no a les reunions.
La política és com el blat, no pot esperar.
- I si queda xop? - El llenço i me'n poso un altre.
Com vols llençar el drap com si fos qualsevol cosa?
Afanya't. No vull que diguin que les dones no som puntuals.
Gràcies.
Sí, però ha demanat que ens neguin el vot.
Els hi agrada veure les dones barallant-se.
No hauríem de votar?
No ha demanat negar-lo, sinó ajornar-lo.
La Campoamor té raó…
Has aconseguit que se la mirin com un miracle sortit del no-res.
Però jo et reconec en ella.
Ella va més enllà que jo.
Gràcies, companyes.
Vaig al lavabo.
On va? Aquest lavabo és d'homes.
Disculpi, però és que és molt urgent.
Que és un home?
- No trobo el de dones. - No n'hi ha.
Haurà de tornar a casa.
- Ramón. - Què passa?
La nena dels collons.
Hildegart.
No hauria dit mai que et trobaria aquí.
Has vist que de mica en mica venen més dones?
S'haurà de fer un lavabo per elles.
Té.
Gràcies.
Me n'he d'anar, la mare m'espera.
En podries escriure un assaig.
Sobre què?
Això del lavabo.
Que no n'hi hagi per dones és una bona metàfora.
El meu primer assaig ja és a la impremta.
Com es titula?
Sexe i amor.
L'hauré de llegir.
- Bé… - Escolta, i el teu nom d'on ve?
Hildegart.
Segons la mare vol dir "jardí de la saviesa".
- Jardí de la saviesa. - Però no.
En alemany antic, "hil" és "batalla" i "gart", "jardí".
Seria "jardí de la batalla".
Però no l'hi direm.
No l'hi direm.
De debò que me n'he d'anar.
Vindràs a la pròxima reunió?
Sí.
SEXE I AMOR HILDEGART
Dona'm la mà. Vine.
Gira.
Més de pressa.
Prou, prou…
Alfa!
- Ho hem aconseguit! No estàs content? - Què llegeixes?
Macarena, balla!
- Senyora, prou. - Balla, Macarena.
- Em marejo. - "Ella va caure un instant,
i va ser llavors quan ell la va besar suaument."
Segur que no és per la qualitat de la prosa.
És un fulletó.
M'interessa com es representa l'amor en les ficcions consumides en massa.
Aquests fulletons no són significatius de res.
No recullen la vida real.
Només desitjos insatisfets.
El desig és interessant, mare.
Tu no has desitjat mai a ningú?
Em vaig enamorar una vegada.
D'un capità.
Molt abans que tu nasquessis.
Vam estar a punt de casar-nos.
I què va passar?
- Que jo volia ser lliure i ell… - No ho hauria permès.
Hauria volgut ser el teu pare.
No te n'has penedit mai?
De què?
L'amor i la revolució són incompatibles.
La Macarena diu que l'únic home que has estimat va ser un nen.
En Pepe.
Trobo que la Macarena parla massa.
Per què no me n'has parlat?
Deixa't estar de fulletons.
Qualsevol ficció és conservadora per definició.
Per què tenim una arma a casa?
Sr. Guzmán.
Sempre reben les visites així?
No en tenim gaires.
És el primer home que trepitja aquesta casa.
Bé, doncs un brindis per la Hildegart.
Nosaltres no bevem xampany.
Els hi volia donar la bona notícia en persona.
Tothom vol comprar Sexe i amor.
S'estan esgotant.
I la segona edició ja està en marxa.
He vingut a fer-los un primer pagament d'aquesta edició.
Amb aquests diners podrien fer pintar el replà.
Ja ens agrada com està.
A quant puja la quantitat?
A 793 pessetes.
- A nom de qui el faig? - Al meu.
Aurora Rodríguez Carballeira.
Necessito un nom d'home.
Sola no el podrà cobrar.
Podríem fer-lo a nom del pare de la Hildegart.
No en té, de pare.
En aquest cas, els hi puc fer el pagament en mà.
Molt bé. Li diré a la Macarena que el vingui a recollir.
- Puc venir jo a portar-l'hi. - No caldrà.
Gràcies.
Molt bé, doncs…
Quan estigui a punt, les avisaré.
Molt bé.
També li volia dir que s'han posat en contacte amb mi
per traduir i publicar Sexe i amor a Anglaterra.
- Qui? - En Havelock Ellis.
- El Dr. Havelock Ellis? - Sí.
Encara no ha fet l'oferta, però la vol conèixer de seguida.
I l'H. G. Wells vol prologar-lo.
Ho has sentit, mare?
Ho estudiarem quan facin l'oferta.
Però, mare, en Havelock és el pioner mundial en sexologia.
El seu suport ens…
Els senyors Havelock Ellis i H. G. Wells són imperialistes anglesos
que volen aprofitar-se de les nostres idees.
No crec que el Sr. Wells pretengui…
Quan facin l'oferta, en parlem.
- Res més? - Sí.
M'agradaria publicar el seu pròxim assaig.
- Passi-ho bé. - Gràcies.
- Bon dia. - Hola.
Bon dia.
- Home! - Com està?
- Gràcies. - Jo també el vull firmat.
S'haurà d'esperar. Les companyes han arribat primer.
D'acord.
Benvinguda.
Gràcies.
Veus res interessant?
Sí.
Però no me'ls puc permetre.
Me'l firmes?
LA REBEL·LIA SEXUAL DE LA JOVENTUT
L'important d'un llibre és que les idees arribin,
no qui el firma.
Ja.
Però m'agradaria tenir-lo firmat per tu.
Tens una ploma?
Esclar.
Disculpeu-me, arribo tard?
He travessat tot Madrid perquè em firmi els llibres.
Ja se n'ha anat la Hildegart?
La gent vol la teva firma
per vendre el llibre més car.
Perfecte.
Així tu ho tindràs una mica més difícil.
"Aquest llibre és i serà sempre de l'Abel Velilla.
No n'autoritzo la venda."
Tot queda als llibres.
Bé, no ho sé, si tot queda als llibres, la veritat.
Hi ha més coses aquí fora.
Hauries de sortir a coneixe-les.
Amb tu?
Per què s'ha ficat en política?
Per ser la veu del poble?
O per liderar-lo?
No crec que siguin opcions excloents.
N'està segur?
He entrat en política per transformar la societat.
Els líders són la veu del poble, que els elegeix.
I quan líder i poble coincideixen
en la base revolucionària i en el temps, l'èxit és segur.
Ella n'és l'exemple.
Guia el poble perquè el poble la necessita i l'ha posat on és.
- És el gran poder de les masses. - S'equivoca.
La Hildegart és on és perquè l'hi he posat jo.
Anem.
Com ha anat?
L'ajudaré amb la camisa de dormir.
- Què et passa? - Res.
Hilde…
Estic cansada, res més.
Qui és?
Qui és què?
No t'he vist mai cansada per una presentació.
Qui és ell?
- No hi ha cap "ell". - Au, va!
És escriptor? Polític.
T'ha fet alguna cosa?
No m'ha fet res.
Sí que hi ha un "ell", doncs.
Què ha passat?
La mare no permetrà que passi mai res. Això, ha passat.
La teva mare no és així.
Com es diu?
- Com es diu? - Abel.
Abel.
I és guapo?
Macarena,
tu em pots ajudar?
Amb què, reina?
L'he de veure a soles.
Tranquil·la, jo me'n cuido.
Trobarem la manera, però no estiguis trista.
Que no es pot ser més guapa.
Para, para!
Para, no em facis pessigolles!
- Ens sentirà. - La teva mare ja deu dormir.
T'estimo molt, Macarena.
Qui és la més bonica del món?
Senyors.
- Benvinguts. - Bon dia.
- Bon dia. Com està? - Abel.
- Com estan? - Sr. Velilla.
Sra. Rodríguez, quina coincidència!
La presento.
Julián Besteiro, president del partit.
És un autèntic plaer.
- Andrés Saborit. - Molt de gust.
I Wenceslao Carrillo.
La seva filla és un prodigi polític.
- L'enhorabona, de veritat. - Ha de triar.
O deixa estar la Hildegart
o no assistirà a les reunions.
- Una cosa o l'altra. - Abel, de què parla?
Veurem si el seu interès individual està supeditat al col·lectiu.
Senyors, bon dia.
- Bon dia. - Bon dia.
Abel, què ha passat?
Els atacs no tenen res a veure amb nosaltres.
Amb nosaltres, sí.
O no el constituïm nosaltres, també, aquest partit?
Tenim la responsabilitat
de condemnar aquests atacs i pressionar la policia.
Es queixen que els roben
i ells havien espoliat abans el poble.
Us diré una cosa. Qui roba a un lladre té cent anys de perdó.
I qui viola una dona?
No parlem de robatoris. Això no és el problema.
El problema és el que fan amb les dones.
És una banda anarquista. L'esquerra s'ha de mantenir unida.
- No m'ho puc creure. - Això no és anarquisme.
L'anarquisme és lluita per la llibertat.
Va contra l'autoritat, no contra les dones.
Si us violessin a vosaltres, no ho passaríeu per alt.
Tingui, Srta. Rodríguez.
PARTIT REPUBLICÀ FEDERAL
¿Tu no creus que ha arribat el moment
que participem activament en les decisions del partit?
Sí, companya. Ho tindrem en compte.
És el nostre moment.
- És el nostre moment. - Exacte, el moment és ara!
Prou. S'aixeca la sessió.
Companys, companyes, visca la lluita dels treballadors!
- Visca! - Visca el Partit Socialista!
- Visca! - Visca la República!
Visca!
L'anticoncepcionisme i el control de la prole és un bon tema per tu.
Parlar de grups marginals anarquistes no crec que sigui correcte.
La sopa, reina.
Deixa-la, Macarena, demà té discurs.
- Però bé ha de menjar. - Deixa-la.
Has sentit això dels anarquistes que assalten les cases?
Aquí no vindran. Només assalten cases burgeses.
I aquesta no t'ho sembla?
Hi ha un bon joier, una criada i dues dones soles.
Són massa conegudes perquè s'arrisquin a l'escàndol.
Amb permís.
I darrere d'ella marxarà una multitud.
I ja no hi aniran només els homes.
Hi anirem també les dones,
que hem après a veure-hi i no simplement a mirar.
I que, per temperament primer
i per la necessitat de cooperar en l'impuls reformista després,
ens hem decidit també a lluitar.
No contra l'home, sinó al seu costat.
En tot el que ens hagi de fer a tots més lliures i més capaços
per engendrar una societat justa.
- Visca el Partit Socialista! - Visca!
- Visca la lluita obrera! - Visca!
Amunt els pàries de la terra,
amunt els qui pateixen fam.
La força pel dret és vençuda,
s'acosta el bell temps de la pau.
Del passat, destruïm misèries…
- Hildegart, gràcies. - L'enhorabona pel discurs.
- L'enhorabona, de veritat. - Estem amb tu.
- L'enhorabona, companya. - L'enhorabona, de veritat.
- Felicitats. - L'enhorabona.
Continua així!
Moltes gràcies!
Gràcies per les teves paraules.
- T'estimem. - T'estimem!
És la lluita darrera.
Agrupem-nos, germans…
PARTIT REPUBLICÀ FEDERAL
"Aquest fullet és i sempre serà de la Hildegart Rodríguez.
No n'autoritzo l'oblit. Abel."
Hildegart.
Vols ballar un vals abans de dormir?
D'acord.
En Havelock li ha ofert a en Guzmán traduir els meus textos.
Preneu-ne consciència.
Els homes podem renunciar a privilegis adquirits?
Vol que vagi a Londres per coneixe'm.
Hi has estat mai?
No he travessat mai el mar.
LA LIMITACIÓ DE LA PROLE EDUCACIÓ SEXUAL
Deixa'm llegir el nou assaig.
És un error designar els òrgans sexuals com a privats
si no són més privats que la resta de la nostra anatomia.
La sexualitat no hauria de ser assumpte d'estat?
Rilke diu: "Com subjectar la meva ànima perquè no toqui la teva?".
"Com he d'elevar-la fins a les altres coses, sobre teu?"
EN CONCERT PEPE ARRIOLA
Me'n recordo d'una jota que sempre em cantava la mare.
"T'estimo perquè t'estimo.
I en el meu estimar ningú mana.
T'estimo perquè em surt de la força de l'ànima."
Fet el recompte de vots,
el Partit Socialista Obrer Espanyol guanya les eleccions.
Bravo!
LA VICTÒRIA DEL POBLE
No podem tenir fills que no podem mantenir.
Cal un sistema d'avortament regulat.
- Això no ho podem fer. - A la llarga, sí.
Ara podem fer no punible el que avui és una realitat.
Si la concepció deriva d'un fet violent,
si hi ha risc de mort per la mare,
- s'ha d'establir... - No som la beneficència.
…que avortar no és delicte.
Aquí…
- "...fer no punible…". - Passa res, mare?
"L'avortament necessari practicat
quan hi ha perill de mort.
L'avortament sentimental quan la concepció deriva d'un fet violent.
S'ha d'establir que l'avortament en aquests casos no és delicte."
…no és delicte.
Mare!
Mare, sisplau!
No.
No!
El que és teu és meu.
Tot.
No aniràs més a les reunions.
Escriuràs als matins.
Llegiràs a les tardes.
Dormiré amb tu a les nits.
Menjarem juntes.
I t'acompanyaré al lavabo.
Està prohibit sortir d'aquesta casa.
Deixar-se endur pel que sents és cedir a la pulsió animal.
I aquest és el nostre primer enemic.
Ens ha costat molt arribar fins aquí.
No permetré que una debilitat posi en perill el projecte.
L'amor és una debilitat.
Se't va concebre per canviar el món.
El sacrifici personal és necessari pel bé de tothom.
Ara no podem fallar.
T'he educat millor que això.
En Guzmán espera els textos definitius d'aquí tres setmanes.
No t'encantis.
L'AMBICIÓ DELS "SOCIALENDOLLISTES"
Benvolgut Sr. Havelock Ellis, coma,
li agraeixo les paraules
i l'interès pels meus textos, punt.
El sap greu dir-li que el Sr. Guzmán i jo mateixa
tenim altres plans i compromisos per l'edició internacional, punt.
Li demano que transmeti les meves disculpes al Sr. Wells.
Punt.
Pel que fa al viatge a Londres, seria un plaer poder-lo fer,
però, a desgrat meu,
les meves obligacions a Madrid m'impedeixen dur-lo a terme.
Punt.
Però, a desgrat meu,
les meves obligacions a Madrid m'impedeixen dur-lo a terme.
Gràcies per endavant. Punt.
Atentament.
T'hi poso alguna cosa.
No cal.
Contestaré les cartes de les lectores.
Macarena.
Quantes cartes han arribat avui?
Unes quantes, les vaig a buscar.
Pots fer concessions al públic
mentre això no t'impedeixi fer la feina.
N'hi ha 16 d'admiradores,
una del Liceum i aquesta que no té remitent.
De qui és?
No hi dediquis més d'una hora.
Sortiré.
Tornaré aviat.
Ves a dormir després de sopar.
Hilde, t'he fet això.
Macarena…
No pots anar a una cita vestida de negre.
Gràcies.
- Aigua? - Tu què prendràs?
Un vermut.
En vols un?
Podem ballar?
- Què vols prendre? - Un vermut.
Dos. Gràcies.
Què?
M'estranya que la teva mare t'hagi deixat venir sola.
No és tan dolenta com et penses.
Sis rals.
Gràcies.
- No, pago jo. - No, puc pagar jo.
- Avui convido jo. - Et penses que no puc pagar?
- Tingui, gràcies. - A vosaltres.
Només avui.
Només aquest cop.
- Salut. - Salut.
El primer? La distància entre la teoria i la pràctica.
Com els socialistes,
que guanyen les eleccions amb un programa i n'executen un altre.
Que no som iguals, diu la gent.
Que la teva vida i la meva es perdran.
Que jo soc un canalla…
Això també és ideologia.
...i que tu ets decent.
Que dos éssers diferents
no es poden estimar.
Però jo ja t'he estimat
i no t'oblido.
I morir als teus braços és la meva il·lusió.
Jo no entenc aquestes coses de les classes socials.
Només sé que t'estimo.
I que m'estimes tu.
Anem-nos-en.
On ningú ens jutgi.
On ningú ens digui
què fem malament.
Anem-nos-en.
Lluny del món.
On no hi hagi justícia,
ni lleis ni res.
Només el nostre amor.
Anem-nos-en.
On ningú ens jutgi.
On ningú ens digui
què fem malament.
Anem-nos-en.
Lluny del món.
On no hi hagi justícia, ni lleis ni res.
Només el nostre amor.
Que no som iguals,
diu la gent.
No ho sé, no m'ha agradat gaire.
Aurora.
Quants anys fa?
Divuit.
Vols una copa?
No bec.
Seu, sisplau.
Com està la teva filla?
Bé, la Hildegart és tot el que se'n podia esperar.
Sí. És un fenomen.
Un altre.
Pepe…
El que has fet avui,
jo t'ho vaig ensenyar més bé.
No és digne de la teva educació.
Per què has vingut?
- Per humiliar-me? - No.
Saps com em diuen a París?
Estic acabat, Aurora.
Soc un farsant.
No ets un farsant.
No…
Si m'hagués quedat amb tu, ara estaria salvat.
No.
Per què m'has convidat?
Per què m'has convidat, eh?
Jo no t'he convidat.
No volia que em veiessis així.
Molt bé.
Com va amb en Havelock Ellis?
He rebutjat l'oferta.
No hi vull anar sola.
I la teva mare?
Et podria acompanyar jo.
No parlo anglès, però…
En Havelock paga els bitllets.
M'ho estàs proposant de debò?
Vindries amb mi?
Amb tu aniria a qualsevol lloc del món.
Me n'he d'anar.
M'ha espantat.
Es troba bé?
T'ha tornat a pegar?
Li prepararé l'esmorzar.
Antonio?
Què passa?
Podem passar?
Mare?
Macarena?
Mare.
On éreu?
Ja em fèieu patir.
- No m'heu despertat. - Estaves tan a gust…
He volgut deixar-te dormir.
He reflexionat molt.
Canviarem la vida d'aquesta casa.
I d'aquest país.
He convidat l'Abel Velilla a sopar la setmana vinent.
T'he separat del món per fer-te una líder.
Perquè el món necessita líders forts, ja ho saps.
Freud al sexe.
Nietzsche al pit.
Marx al cap.
- Bona nit. - Vostè és l'Abel?
- I vostè? - La Macarena.
Molt de gust.
Porto això, les fa la meva tieta.
Gràcies, molt amable. Passi.
Gràcies.
Endavant, com si fos a casa seva.
Gràcies, molt amable.
És interessant que hàgiu deixat les pintades.
Demostra coherència.
Parlant de coherència, explica-m'ho.
Com canviarà el Partit Socialista?
Els favoritismes dins el partit són una xacra
que el pot destruir.
Dubto que el Partit Socialista canviï.
- Si no fan fora… - Vull sentir la seva opinió.
Em poses una mica d'aigua?
Estic d'acord amb la Hildegart.
El Partit Socialista ha traït la base del moviment obrer
i la lluita revolucionària, als carrers,
a les fàbriques, al camp.
Sols s'han ocupat de l'estratègia electoral.
Com fan sempre els polítics.
Potser militaré al Partit Federal.
Jo també.
Molt bé. Amb els anarquistes.
No són anarquistes, són federalistes.
S'ha de reconèixer que els treballadors…
- La porta. - Perdoni, Sra…
- Si no són anarquistes, què són? - S'ha de…
...reconèixer el que deuen els treballadors
als anarcosindicalistes i a la defensa de la llibertat.
Manda carallo!
Creu que si trenquem totes les estructures
ens sentirem més lliures.
Sumits en el caos.
La porta!
Sra. Rodríguez, l'anarquia no és caos, és ordre i organització obrera.
Ni Déu, ni patró, ni sobirà.
Això és una utopia.
Bona nit.
És l'Abel Velilla?
- Qui és? - Soc jo, què passa?
Sr. Velilla, queda detingut per múltiples robatoris i violacions.
- Ha de ser un error. - Segui, senyora.
- Senyoreta, és perillós. - Ell no ha fet res.
No!
És responsable dels assalts del grup anarquista.
No és veritat.
Passaré per alt on era en el moment de la detenció
per no tacar la seva reputació,
- però no em prengui per mentider. - No la toqui.
Deixi'm anar!
Aquí ningú el pren per mentider.
Quiet.
Potser són molt intel·lectuals, però aquest noi les tenia enganyades.
- No he fet res. - Què ha passat?
- Emporteu-vos-el. - Jo no he fet res.
Jo no he fet res!
"No patiu, nenes,
no patiu.
Que l'home és un farsant.
Un peu a la terra,
un altre al mar.
No serà mai constant.
Per què cal patir? Deixeu-los estar.
I gaudiu de la vida.
Convertiu els vostres sospirs
en cants d'alegria.
No patiu, nenes, no patiu.
Que l'home és un farsant.
Un peu a la terra, un altre al mar.
No serà mai constant."
És precisament a partir d'aquí
quan comença la inquietud
de deixar impresos els sons
per gaudir de la seva reproducció.
L'any 1877
sorgeix el genial Edison,
que aconsegueix deixar inscrits els sons…
ABEL VELILLA CONDEMNAT A PRESÓ
Aviat arribarà la nova criada.
Es diu Rosa.
És gran, però crec que treballa bé.
Què ha passat amb la Macarena?
Se n'ha anat o l'has fet fora tu?
No és important.
Espero que aquesta sigui més seriosa.
Posa't amb els textos nous.
D'aquí una hora juguem a bàdminton.
Ja hi vaig jo.
Potser és la Macarena.
Hildegart.
L'Abel va venir abans que...
No, no, sisplau.
- Em va demanar que… - Sr. Guzmán.
La Macarena no ha recollit els diners
que els hi dec de l'última edició.
Ja no treballa en aquesta casa.
Com és?
M'hauria de firmar un rebut.
Ha arribat això de Londres.
Creu que va ser ell?
No ho sé.
- Tingui. - Gràcies.
- Res més? - No, res més.
Només espero llegir aviat el nou assaig.
Estarà aviat. Bona tarda.
Un vals?
Som-hi.
BITLLET DE PASSATGE DE SEGONA CLASSE LONDRES
Ho sento. És l'últim que volia que passés.
Espero que em puguis perdonar.
La zona del saló...
Passi per aquí, sisplau.
Aquesta és la zona…
- Què hi fas, aquí? - Volia fer un mos abans de continuar.
És la meva filla, la Hildegart.
- Un plaer. - Molt de gust.
Es parla molt dels seus llibres.
N'ha llegit algun?
No. No sé llegir.
Continuem?
Per aquí.
...petita i bonica, ai, ai, ai,
petita i bonica.
Amb un noiet, amb un noiet,
que jo no estimava, ai, ai, ai,
que jo no estimava.
Em va casar la mare, em va casar la mare,
petita i bonica.
Què vols?
- Antonio? - La Macarena no hi és.
Vull parlar amb ella.
- No hi és, no et puc ajudar. - Hi he de parlar, és important.
Nena, no et vull fer mal.
No me n'aniré fins que hi hagi parlat.
Deixa'm parlar amb ella.
No et portarà problemes.
Val més que no.
No hi hauries de ser, aquí.
No és lloc per nenes de casa bona.
Macarena, ja no soc una nena.
Per què has marxat?
Vull saber per què m'has deixat sense dir-me res.
I volia saber per què t'havia de perdonar.
Fins que he vist l'Antonio i els seus amics.
Ha sigut idea de la mare?
O has sigut tu?
Com la pistola.
Com pots pensar això de mi?
Ja no sé què pensar, Macarena.
Ni de tu ni de ningú.
Va ser la teva mare.
Va saber que l'Antonio era el responsable dels assalts.
Li va oferir diners i no denunciar-lo
a canvi de vendre l'Abel.
Com has pogut?
Et juro per la meva vida que vaig intentar evitar-ho.
Hi ha un home innocent a la presó per culpa teva.
De veritat penses això?
Tu que ets tan llesta i tan culta?
De veritat penses que la vida funciona així?
Que és tan fàcil?
Et penses que a mi m'agrada viure així?
No totes hem tingut la teva sort, reina.
Els teus discursos estan molt bé, però la vida no funciona així.
Sense diners no ets lliure.
Les dones no som lliures.
Tens un dia per denunciar l'Antonio
i explicar que no hi vas tenir res a veure.
Si no, hi aniré jo i m'asseguraré que t'encausin com a còmplice.
Em sap molt de greu.
Arribes tard.
La Macarena ha anat a denunciar el seu marit.
Suposo que si quedes amb ell i li pagues prou
no dirà que hi estàs implicada.
Quan surti l'Abel, me n'aniré amb ell a Londres.
En Havelock m'ha enviat els bitllets.
No, no ho faràs.
Com has pogut?
Com has pogut tu?
És la feina de la meva vida.
He fet el que havia de fer.
A costa de què?
A costa de la meva felicitat i de la vida d'un home innocent.
Cap projecte té èxit sense sacrificis.
Vigila, mare.
Comences a sonar com una feixista.
Amb tot el que he fet per tu.
Tot el que has fet, ho has fet per tu.
Què és el que he fet per mi?
Digues.
Què és el que he fet per mi?
He renunciat a la meva vida pel món.
El món no sap que existeixes.
El món que desitgem tu i jo, mare,
si és que és el mateix,
no es construeix així.
Ets l'enemiga de les teves pròpies idees.
Què en saps, tu, del món?
Tot el teu món soc jo.
Totes les teves idees són meves.
M'estimes.
Abans m'estimaves.
Tu no saps què és l'amor.
En sé més que tu, d'amor.
Que només tens una ànima motora
i una psique rudimentària.
Qualsevol animal té una ànima més esplèndida que la teva.
Ningú ha estimat tant com jo t'estimo a tu.
Ningú.
I no deixaré que cap home t'allunyi de…
Prou!
Els homes no són els nostres enemics, mare.
Negues la humanitat.
Negues les dones.
Les odies.
Odies que sentim.
I no hi ha revolució possible sense amor.
Aquesta és la mena d'amor que ens esclavitza.
Això és mentida.
- És veritat. - És mentida!
No fas costat a les dones.
No pares de comportar-te com un home.
Em vols posseir com els homes posseeixen les dones.
Pel teu propi interès.
I no som de ningú, mare.
No som de ningú.
Jo no soc de ningú.
Ets meva.
Jo no soc de ningú.
A partir d'ara prendré les meves pròpies decisions.
A partir d'ara soc lliure.
Bona nit, Hildegart.
Bona nit, mare.
BRUIXES PUTES MEUQUES, ANIREU A L'INFERN
Que passa res, senyora?
Tregui el gos a passejar, sisplau.
Ara?
Va, vesteixi's.
I que faci una bona volta.
Com vostè mani, senyora.
Em va casar la mare, em va casar la mare,
petita i bonica, ai, ai, ai,
petita i bonica.
Jo he estimat i odiat en termes extrems.
El meu terme mitjà és la mecànica automàtica humana.
Jo, el que va passar ho trobo tan lògic,
tan precís…
Soc més celeste del que és corrent.
Hi ha excentricitat en el que vaig fer, ho sé.
Però vostès…
vostès no poden analitzar el cas de la mare de l'estàtua humana.
Des que vaig tenir la nena, ja no he pensat en mi.
L'únic que m'importava era la creació d'aquell ésser humà.
Dinamitzant gota a gota la meva creença en ell.
Però els homes,
distrets,
no vau saber veure que jo era un planeta amb llum pròpia.
No vau entendre que l'obra no era per un lloc.
No vau veure la força de la unió de l'escultor amb la seva obra.
Si hi descobreix la més mínima imperfecció, la destrueix.
És el que vaig fer amb la Hildegart,
l'homoestàtua humana.
La meva obra.
El projecte Hildegart havia fracassat.
No tenia cap sentit continuar-lo.
MORTA A TRETS PER LA SEVA MARE A CASA SEVA
HILDEGART, MORTA A TRETS AL SEU DOMICILI
HILDEGART LA REBEL·LIA SEXUAL DE LA JOVENTUT
LA VERGE ROJA HA MORT
Hildegart Rodríguez va morir el nou de juny de 1933 als 18 anys.
Va escriure 16 llibres d'assaig i més de 150 articles
en els seus últims tres anys de vida.
La seva obra i la d'altres dones es va oblidar després de la guerra.
Va persistir en el que era fantasmal.
"No patiu, nenes, no patiu,
que l'home és un farsant.
Un peu a la terra, un altre al mar.
No serà mai constant.
Deixeu-los estar. I gaudiu de la vida.
Convertiu els vostres sospirs en cants d'alegria.
Per què cal patir? Deixeu-los estar.
I gaudiu de la vida.
Convertiu els vostres sospirs
en cants d'alegria.
No patiu.
Que l'home és un farsant.
Un peu a la terra, un altre al mar.
No serà mai constant.
No patiu, nenes, no patiu."
Subtítols: Nahuel Martino González
Supervisor creatiu IGNASI OLIVER